EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Pudsigt. Det var her, vi mødtes den første aften.
Du ledte efter Nordstjernen,
og jeg bød dig på champagne.
Jeg tror næsten på magi.
Gør du?
Det behøver du ikke.
Hallo.
Hvad?
Hvad er der?
Folk på dækket siger, de har set spøgelset.
-Nu må du tro på mig. -Ti stille!
-Fernando... -Sagen er afsluttet. Er du med?
Men...
MORDER
Fernando...
...du har ret...
Hvad er det for noget pjat?
Nu stopper det!
Undskyld, skat.
Undskyld.
Vi må dæmme op for passagerernes frygt.
Nogle hævder at have set noget.
De befandt sig samme sted.
-Tror du på dem? -Hvorfor skulle jeg ikke det?
Der er ingen død kvinde og ingen morder.
Du behøver ikke hæve stemmen.
Kaptajn, er alt vel?
Kaptajn.
Jeg kan styre skibet gennem uvejr, men dette kan jeg ikke styre.
Vi har pligt til at sørge for, at der er sikkert om bord.
Der er passagerer, der har fået stjålet ejendele.
Spøgelser findes ikke.
Jeg talte med Carmen.
Hvad siger du?
Hun kom tilbage takket være Casandra.
Kaptajn, hun snyder dig.
Det er svært at forstå, men det var Carmen.
-Hvordan kan du vide det? -Fordi jeg...
...kortvarigt var lykkelig.
Du må forstå det.
Det gør du ikke.
-Jo. -Nej, det gør du ikke.
-Jeg vil gerne være alene. -Kaptajn.
Lad mig være alene.
NYE EJERE
Gør plads.
Tak.
Jeg bliver behandlet som en gemen tyv.
Uskyldige har intet at frygte.
Styrmand.
Det er mit ur.
Jeg fik det af min far.
Det stemmer.
Se inskriptionen. Simón Maldonado.
5. maj 1936.
Godt. Det var alt.
Min datter lyver ikke.
Hvad det end var.
Hun så en kvinde i hvid kjole smurt ind i blod.
Jeg har sagt, at førstestyrmanden har styr på det.
-Han talte med vidnet i går. -Hvad fandt I?
Vi er i gang.
Men der findes en forklaring.
Du må have mig undskyldt.
Det har været en udfordrende dag.
Det har været nogle hårde dage for alle.
Pierre, jeg ledte efter dig for at sige...
...undskyld for i går.
Det var ikke pænt.
Clara, jeg forstår godt, det tager tid at komme sig over,
men det skal du nok. Du har livet foran dig.
Vores liv.
Vores liv. Ja.
Du ser fin ud.
Jeg er glad for, du vil synge.
Jeg indså, at det eneste sted, hvor jeg glemmer alt, er...
...på scenen.
Alle glemmer alt, når du synger.
Du tryllebinder dem.
Pierre.
Du vil altid være hos mig, ikke?
Selvfølgelig.
Nu og for evigt.
Tak.
Så kan jeg føle mig helt sikker.
Sikker på hvad?
Min beslutning.
Varela, du trætter mig. Jeg glæder mig til at komme i land.
Det gør alle de andre også.
Særligt fordi der går et spøgelse rundt på gangene.
Et spøgelse.
Jeg frygter virkelige mennesker mere.
Undskyld mig.
Sæt dig ned.
Hende pigen, Clara.
Jeg hører, hun er tilbage.
Jeg troede, hun var stoppet.
Hun ombestemte sig. Alt er ved at blive normalt igen.
En så pludselig fortrydelse... Hun må pønse på noget.
Du stoler ikke på nogen.
Spørgsmålet er, hvad tillid nogensinde har gjort for dig.
De ringede ved midnat.
Han blev meget oprevet
og gik ud på badeværelset. Jeg ville berolige ham.
Så så jeg et ord på spejlet.
Carolina, jeg er ked af det, men det ligner en besked.
Fra hende?
-Fra Rosa. -Anklager hun Fernando?
Fernando kendte hende ikke.
Er du sikker? Jeg vil ikke fremsætte anklager uden beviser,
men da hendes navn blev stavet på ouija-brættet,
blev han meget nervøs.
Fernando er ikke morder.
Troede du, at din far var morder?
Julián sagde, Rosa forsvandt for to år siden
i Vigo i påsken.
Hvor var skibet dengang?
I Vigo. Det skulle renoveres.
Og Fernando?
Det blik kender jeg.
Der er noget ubehageligt i vente.
-I aftes... -Der skete ikke noget.
Folk så hende.
Al den snak om spøgelser og ånder giver folk fikse idéer.
Hvad hvis det er rigtigt?
Eva...
Jeg så hende.
Casandra siger, at hun blev dræbt, og at liget er på skibet.
Casandra. Og du tror på hende?
Kaptajnen tror på hende, og nu gør du også.
Nej.
Men der må være en grund til, hun gør det.
Det, jeg så, var virkeligt. Det var ikke et spøgelse.
-Hvorfor spiller du med? -Hun skal tro, at jeg tror på hende.
Og du skal hjælpe mig.
Eva.
Det må du ikke, for hver gang jeg ser dig...
Ja.
Du har ret.
Jeg går nu.
Nej.
Du må ikke gå.
Aldrig.
Hvad skal jeg?
Hvad laver du?
Ikke noget.
Snager.
Jeg er nysgerrig.
Hold op, sådan et skib kræver meget.
Ja, ja.
Det gør det.
Er alt vel?
Du må tage dig sammen.
Glem alle de uforklarlige ting.
Fernando.
Kendte du Rosa Marín?
Hvad?
Kendte du hende.
Det er løgn.
Hvad sker der?
Hvorfor spørger du mig om det?
Det føles, som om du skjuler noget.
Og du lovede, at du ikke ville skjule noget!
Sig det.
Kendte du hende?
Ja?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg elskede dig.
Hvad nu?
-Hvem er det? -Jeg må gå nu.
Jeg er tilbage om lidt.
Hej!
-Hvor kom det opkald fra? -Hvad mener du?
Du stillede opkaldet videre til mig.
Jeg har ikke stillet nogen opkald videre.
Hvad mener du? Siger du, at jeg lyver?
Beklager, men...
Det var dig.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jo. Hvorfor gør du det?
Hvorfor skaber du kaos?
Visse ting kan man ikke løbe fra.
-Jeg er aldrig løbet fra noget. -Tal pænt.
Slap af.
Jeg kommer efter...
-Efter hvem? -Enhver, der gør min familie ondt.
Hvad vil du?
Hvorfor sidder du her helt alene?
Jeg var bekymret efter det i aftes.
Jeg sov elendigt. Jeg havde mareridt.
Det er slut nu.
Fra i aften sover du hos mig.
Men...
...hvorfor ikke vente?
Fordi jeg ikke kan vente.
Jeg vil annoncere vores forlovelse.
Alle skal vide det.
Hvad er der?
Hvorfor?
Min mor, og jeg ved det.
Alle skal vide det.
Det er mindst en skål værd.
Okay.
-Simón, nej! -Ingen skal kalde mig tyv!
Lyt til din mor.
Simón, lad nu være.
Og dig der, find en på din egen alder!
Han har ret. Det er din skyld.
Du skal ikke anklage mig.
De var tæt på at dø.
De har lidt nok.
De skulle have ladet jer i stikken.
Mener du det?
Skulle min mor dø?
Tidligere brændte man hekse.
Og tyve fik skåret hænderne af!
Simón!
Jeg slår dig ihjel, din møgunge!
Tag det roligt.
Slip min søn, sin slyngel.
Læg din søn i vuggen, og pak ham godt ind.
Få styr på ham.
Jeg slår ham ihjel.
-Gør noget. -Hvad?
Bare et eller andet!
Folkens! Folkens!
Sådan løser man ikke problemer.
Så er det godt.
Sådan løser man ikke problemer.
Man skal tale sammen.
Vi er ikke dyr.
Sebastián.
D'herrer, de damer.
Jeg forstår jer godt,
men vi er ikke problemet.
Der skete også ting om bord, før vi ankom.
Ikke sandt?
Hvis skæbnen har ført mig hertil, er det for at hjælpe.
Før det er for sent.
Det skal nok løse sig.
Men I må stole på mig.
På os.
Det er skroget.
Havet er på den anden side.
Der er ingen hemmelige rum.
Det var under konstruktion, da Rosa forsvandt, ikke?
Det mener jeg.
Så man kunne nemt skjule et lig.
Det er Covadongas flag.
Ja. De fjernede ikke dem alle sammen.
Gå ikke derned.
Min far er der.
Ja.
-Kom, vi går. -Nej.
Jeg vidste, du ville komme.
Du skal se alt ved selvsyn, ikke?
Kom, vi går.
Ja, lad os gå.
Nu vil du kende sandheden om Rosa Marín.
Hvad ved du om hende?
Sig det!
-Hvad ved du? -Glem det, Eva. Kom.
Han har nok bare hørt navnet.
Du vender tilbage.
Jeg forstår godt, at du vil vide, hvad der skete,
men det påvirker dig.
Ja, men jeg kan ikke lade være. Og det er min søster, der bliver påvirket.
Hvorfor det?
Fordi vi tror, at Fernando måske kendte Rosa.
-Jeg ved det ikke. -Det er absurd.
Det er for langt ude. Der må være en mere enkel forklaring.
Hvad mener du?
Der er sket en række tyverier.
Det er en perfekt afledningsmanøvre.
Nej, hun er ikke en gemen tyv.
Det er mere plausibelt end et spøgelse.
Synes du ikke?
Jeg så regningen.
Jeg troede ikke, Fernando ville lyve om sådan noget.
Jeg skulle aldrig være gået om bord på dette skib.
Det, der er sket de seneste par dage...
Mit liv er blevet vendt på hovedet.
Liver er i konstant forandring.
Det svære er at acceptere forandringerne.
Jeg ved det ikke.
Jeg er ikke stærk nok til det.
Jo. Jo, du er.
Du har bare ikke indset det.
Du har meget at give, Carolina.
Det evner folk ikke at se.
Råb til hele verden, hvem du er,
og hvad du vil.
Og læg frygten væk.
Du kan ikke altid gøre,
hvad andre forventer.
Eva.
Er der noget galt?
Hvad er der?
Det er Fernando.
Han løj for mig.
Han var ikke i Barcelona, da hun forsvandt. Han var i Vigo.
Her er hotelregningen. Datoerne passer.
Det er absurd.
Og telefonopkaldet.
Jeg ved ikke, hvem det var,
men der var nogen.
Han for ud af rummet.
Carol, rolig.
Det er Fernando.
Han sagde, at han ikke kendte Rosa,
men han skjuler noget.
Undskyld.
Frk. Lenormand, kaptajnen vil tale med dig.
Tak. Jeg kommer.
Carolina, der er en grund til, at folk lyver.
Kaptajn, kortene tolker hændelserne,
men giver os ikke svar.
Du sagde, de aldrig lyver.
De hjalp mig med Carmen.
Jeg talte med hende og ved, hun fundet har fred.
Ja, men hun er også på vores side.
Du beder om et råd.
Jeg skal vide, hvad jeg står overfor.
Du sagde, at skibet er i fare.
-Det er det. -Hvordan?
Er det hende kvinden?
Hun er en plaget sjæl.
Hun har brug for hjælp.
Men negative kræfter modarbejder det.
Negative kræfter? Hvilke negative kræfter?
Læg hånden her.
Djævelen.
Djævelen forsøger at bedrage os.
Hvem er djævelen?
Kejseren.
Kejseren hersker.
Han hersker over alt.
Kaptajn...
...hvem ejer skibet?
Vi må spørge os selv, hvorfor nogen ønsker at kaste skylden på dig.
Nogen? Det er hende kvinden.
Så må vi spørge os selv, hvorfor hun ønsker at gøre det.
Hun tror måske, det var mig.
Det var måske dig.
Du havde jo et motiv, ikke?
De fleste forbrydelser sker i affekt.
-Og I... -Nej, stop!
Jeg anklager dig ikke. Men enhver kan nå frem til den konklusion.
Jeg betaler dig for at ordne det.
Vi skal ikke diskutere det.
Jeg vil bede dig gå.
Hvad laver du?
Jeg venter på Casandra.
Hun taler med kaptajnen.
-Tak. -Det var så lidt.
Styrmand.
Du skal øge sikkerheden.
Hvorfor, kaptajn?
Vi står over for en ukendt trussel.
Sagde hun det?
Jeg tror med al respekt ikke, at hendes råd er de bedste.
Jeg bestemmer.
Er du med?
Hvad laver du?
Hvabehar?
Ikke noget.
Kaptajnen bad mig om hjælp.
Kaptajnen har sagt det meget tydeligt.
Et er at skræmme passagererne.
Noget andet er at påvirke kaptajnen. Du udsætter os alle for fare.
-Det er ikke gået op for dig, hvad? -Hvad?
Vi er allerede i fare.
Styrmand.
Kom indenfor.
Hvad vil du?
Hvorfor?
Forstyrrer jeg?
Vi er venner, ikke?
Det er vi vel.
Pierre.
Jeg vil bare sige, at livet skal nydes.
Hvad?
Det ville være skidt, hvis hun fortalte alt nu.
Hvad mener du?
Du må hellere gå.
Du ved det godt.
Jeg har lidt mest.
Men nu må vi se fremad.
Du kan stole på mig.
Hvad hvis hun ikke kan fortsætte?
Det passer altså.
Du vil røbe alt.
Jeg ønsker det bedste for hende.
Gør jeg ikke det?
Aníbal slog mig,
nedgjorde mig,
ydmygede mig.
Røber vi det, har han vundet.
Hvad ville vi opnå?
At komme i fængsel?
Jeg forstår.
Clara!
Du kan bare ikke lade være.
Jeg vidste, du kom tilbage.
Det er for min søsters skyld.
Hvad ved du om Rosa Marín?
Hvis du ved noget, så sig det.
Alt skifter hænder.
Hvad mener du?
Alt skifter hænder og ejer.
Mener du skibet?
Det skiftede ejer.
Jeg forstår dig godt,
men hans forhold er uhumske.
Han skal blive der. Jeg stoler ikke på ham.
Jeg vil ikke risikere noget.
Jeg ved godt, han er din bror...
Det er han ikke længere. Hvis du mener, han skal blive der, så lad ham blive der.
Han gjorde noget grusomt, men vi kan ikke behandle ham sådan.
Beslutningen er taget.
D'herrer.
Tænk ikke mere over det.
Jeg er læge.
Jeg skal bekymre mig om folks helbred.
Hvad var du, da du forgav min niece?
-Skal jeg altid høre for det? -Indtil jeg dør.
Blindhed har gjort mig mere mistroisk, ikke dummere.
Jeg stoler ikke på min bror.
Og hvis du bliver ved,
vil jeg også være mistroisk over for dig.
Kan du se mig?
Det behøver jeg ikke for at se udtrykket i dit ansigt.
Hvad siger du?
Jeg kan ikke tro det.
Jeg skal til at annoncere min forlovelse.
Havde nogen sagt det...
Jeg kan næsten ikke genkende dig.
Du, som aldrig har villet binde dig.
Det her er anderledes. Verónica er...
...noget særligt. Mine følelser...
Nej. Jeg kan ikke forklare det.
Jeg ved det bare.
Flytter hun ind i dag?
Ja. Jeg lægger det her i depotrummet, og så kan hun flytte ind i dag.
Når du færdig, så hold fri resten af aftenen, Dimas.
Tak.
Det bliver alle tiders.
FÁBREGAS TELEGRAM
Det er Sebastiáns regning, inklusive blomsterne.
Har han ikke betalt?
Han har ikke sparet på noget:
bar, restaurant, smykker, skrædder.
Han har sågar hyret en violinist.
Han må være gode venner med hr. Fábregas.
Hvorfor?
Normalt deponerer man et beløb.
Det har hr. de la Cuesta ikke gjort.
Han har sat alt på sin regning.
Kunne han smutte uden at betale?
Vi stoler på, at han holder ord.
Ja. At han holder ord.
D'herrer.
Tak.
Det glæder mig, at I er her.
Som I ved, er vi samlet her, venner...
Venner?
Taler du om venskab?
Ved hun, at hun gifter sig med en slubbert?
Det er godt, du kom.
Løgner! Tyv!
Hører I? Sebastián de la Cuesta er en tyv!
Vent her.
Gå i seng. Du er fuld.
Du skal vide, at Sebastián har udnyttet mig.
Han stjal patentet på min maskine.
Dimas.
Det er et privat anliggende.
Sig undskyld til mig!
Rolig, min ven.
Gå hen til din kahyt, inden det går galt.
Jeg stolede på dig.
Og du forrådte mig.
Du ville ikke investere.
Han er flad! Han er flad.
Har du stjålet Dimas' idé?
Det er en misforståelse.
Du sagde, vi skulle være partnere, og så solgte du patentet til en Arturo.
Er du indblandet?
Nej, nej. Jeg er forretningsmand.
Du kan jo spørge din forlovede.
De planlagde at beholde min forretning og sparke mig ud.
Dimas.
Passer det?
Passer det, Sebastián?
Jeg er ligeglad med, du er flad. Jeg tog dig ikke for pengenes skyld.
Men jeg tilgiver dig aldrig det her.
Du siger ikke, at du vidste det.
Mit job handler næsten udelukkende om at vide ting, andre ikke ved.
Carla må ikke sige noget.
Det sørger vi for.
Hvad gør vi?
Det kommer an på...
På hvad?
Hvor langt du vil gå.
Sig nu bare, hvad du tænker.
Jeg har ikke tid til gætteleg.
For mig er der kun en, der er skyldig i din mands død.
Clara.
Så...
...må vi overtale andre til at tro på det.
Vi må fabrikere belastende beviser.
Og det er du villig til?
Jeg kan ikke betale mere.
Husker du spøgelset?
Ja. Hvad har det med dette at gøre?
Spil kortene rigtigt, så kan du vinde.
Hvad mener du?
Du kan blive eneejer af rederiet.
Hvem er det?
Det er Casandra.
-Hej. -Hej.
-Må jeg komme indenfor? -Ja, kom indenfor.
Jeg er kommet for at se til dig.
Jeg har det fint.
Er du sikker på det?
Helt ærligt... så ved jeg det ikke.
Jeg ved ingenting.
Livet er i konstant forandring,
og vi må altid tage valg.
Men hvordan?
Hvordan ved jeg, hvad jeg skal vælge?
Det ved du.
Inderst inde ved vi det altid.
Vi skal bare have modet til at gøre det.
Hvad laver hun her?
Jeg kom for at se til Carolina.
Jeg går nu.
Er alt vel?
Ja.
Jeg er bare...
...lidt svimmel.
Det er det.
Fernando?
Søfartsåbog, 1944.
EUGENIA ROJAS REDERI
ALMEIDA REDERI MARÍN REDERI
Juan Marín, ejeren af Covadonga.
Eva.
Ledte du efter mig?
Ja. Jeg vil gerne snakke med dig.
Okay.
Skibets forrige ejer hed Juan Marín.
Der er en forbindelse mellem Rosa og skibet.
Marín er et udbredt efternavn.
Ja, men vi tror ikke på tilfældigheder, vel?
Han hedder Marín, og hun har været om bord.
Det må betyde noget.
Ja. Ja, du har ret. Det kan ikke være tilfældigt.
Er det din broche?
Ja. Ja, det er det.
-Hvor var den? -I en gang.
I en gang.
Jeg må have tabt den.
Jeg har lige set et fotografi...
Den tidligere ejer havde en.
Det er da pudsigt, at du også har en.
Jeg sejlede jo med Covadonga.
Ja. Men ikke alle har sådan en broche.
Jeg...
...fik den af kaptajnen.
Vi blev venner, og jeg fik den som et minde.
Jeg vil ikke gå i detaljer, men jeg vil gerne have den.
Selvfølgelig. Det er jo din.
Tak.
Jeg fortæller kaptajnen det.
Eva, jeg fornemmer, at du begyndt at...
...tvivle på mig igen.
Mig?
Nej. Slet ikke.
Men vi vil alle gerne vide, hvad der skete med Rosa Marín.
Ja, ja.
Du skal ikke være alene om det.
Det kan være farligt.
Bare rolig.
-Jeg kan godt passe på mig selv. -Ja.
Nå. Du må have en god aften.
I lige måde.
Tekster af: Jens Kristiansen